Idag tog jag med sönerna på en halvdags grävjobb/familjeutflykt. En resa 5 mil söderut till grannkommunen Dorotea. Och det nästan lite ofattbara trädgårdsprojekt dom vågat sig på att ge nytt liv åt där.
Provinsialläkare Strömbom byggde upp original-trädgården på 1920-talet. Och med tidstypisk idealism som bas, skapades en liten "slottsträdgård", ett mini-Versailles, där barn fick leka, simma och äta bär fritt, när och hur dom ville.
Sedan doktorns pensionering på 1950-talet fick trädgården förfalla, och under min livstid har jag aldrig vetat om den. Redan under 1980-talet var det så förvuxet att tornet inte syntes, där 10 meter från vägen.
Efter det, sedan några år, har målsättningen varit att frilägga och renovera tornet, och nu är det klart. Därmed är nästa steg att skapa en trädgård, med länkar bak till provinsialläkarens 1920-tals trädgård. De syrener och pioner som dr. Strömbom älskade, kommer återigen att pryda omgivningarna kring tornet. Och lekfullheten för barnen, som var så viktig i ursprungsträdgården, finns med i form av en labyrint av bärväxter som leder in till en mittcirkel där man kan njuta av paradiskänslan. Det blir helt enkelt en cirkulär bär-så (berså).
Det var inga barn som lekte idag här i slänten. Men rätt roligt hade vi ändå, jag och sönerna, och värdfolket. Man ska ju slita ut en generation åt gången, och det är bara att konstatera att sönerna gjorde lejonparten av allt tungt arbete idag. Så fick dom också "många guldstjärnor i himlen", enligt Mariana. 😊
![]() |
Planteringarna och arbetslaget. Utsikt över det vildvuxna buskaget/örtskiktet, som ska behållas, som kontrast till det välordnade och för pollinatörernas skull. |
Jag och sönerna har dock ingen framträdande roll i det här projektet, utan fungerade som ren muskelkraft idag. Vi rensade lite kvarvarande ogräs, sönerna körde jordfräs, dom var dom enda med muskler nog att kunna göra det, av oss övriga, som numer får räknas som "gamlingar". Eftermiddagen ägnades åt att gräva ner ca 70 plantor av olika slag. Allt från buskar som krusbär, aronia och rosor, till mindre träd som bärhäggmispel och rönnar, Slutligen en handfull glasbjörkar som ska bilda gränsen mellan det välskötta och ansade i trädgården, och den vilda del som ska stötta alla slags pollinatörer, längre upp i backen.
![]() |
Arbetsledaren för grävar-teamet, och projektledaren ... börjar bli trötta framåt eftermiddagen och tar sig en paus, lutandes på trädgårdsredskapen. |
https://www.facebook.com/dorotea.kommun/posts/pfbid0An4spkpAk5xFc2vm4dMZtKi81drJ5RBrpEmNoN2NxN3TWiukiVGyfn1Fv3W6b8X5l
Boken som skrivits om den ursprungliga trädgården.
https://www.slu.se/ew-nyheter/2020/10/nationella-genbanken-medverkar-i-ny-bok-om-glomd-tradgard-i-lappland/
Och här, projektledarna för att återställa trädgården, Trädgårdsduon rosa lapponica. Dom heter Mariana och Reginald och vid det här laget har vi känt varandra i många år.
Några trådar om trädgården från deras Facebook-sida:
https://www.facebook.com/rosalapponica/posts/pfbid0DFEzgTGhqTZ8VZ2MrQo8H2MuGRLJ8nYd1yRpRPMDkGJxkMcW4yyywCSVqsS4Hu9Xl
Artikel, Unika trädgården kan färdigställas:
https://www.facebook.com/rosalapponica/posts/pfbid0YbGT3u4Kk6XsJmUyjy5jTEBTCnMtXEz3Gita7ucrAUTmBW2nB2fLtez2PCBeGMYZl
Berättelse och bilder om hur tornet "hittades" och renoverades: https://www.facebook.com/photo/?fbid=2197463377058436&set=a.215569968581130
Inga kommentarer:
Skicka en kommentar